man bija tik daudz ko teikt, bet tā noguru darot, ko vajag, ka nepalika vietas pat priekam par paveikto. :(
jā, būs tētis un man būs jāsaņemas starot un nest prieku - tam tak mēs, bērni, esam domāti, vai ne? jo īpaši, ka jau telefoniski dzirdēju, cik draņķīga viņam bij' diena. un viņš no mums abiem vēl ir optimists!
Spītnieces prāta rētas - Post a comment
Spītniece (
ocher) wrote on April 17th, 2010 at 05:08 pm
![[info]](http://klab.lv/img/userinfo.gif)