|
| May. 19th, 2015 @ 05:49 pm ![Next Entry Next Entry](http://klab.lv/img/btn_next.gif) |
---|
Te sākas. Kas ar klausuli rokā staigā pa istabu lieliem logiem un gariem galdautiem mēs viņam piezvanām un stāstām, ka galds ir klāts, ka krelles ir šeit un ka viss telefona vads ir ap manu pirkstu nopirku papriku šodien tirgū gāju pa ielu un celofāna sievietes no lielajiem vaintorgiem pāri paviljoniem mani sveicina es saku redīsu valodā ir nonācis kāds akāciju zēns kuram ir piemirsies mājas durvju kods viņš klepo un grib gulēt tev azotē tieši tagad es viņam piezvanu un saku, ka manas iekšas ir atteikušās pārstrādāt aklo sklerozi ir viņam arī vienreiz piemeties saistaudu birums ja jau viņš man nevar atbildēt uz telefonu un es viņam saku taā parkā pie baložiem sēžot tu atsēdēsi savu pakaļasti un visi tavi karjeras gadi būs uz šaha dēlīša un tad varēsi iet lasīt pudeles nevis krāmēt dēļus un es viņam saku saskaiti labāk pats savas anālās iedvesmas lai tajās visiem būtu labas iesnas un ko tad mēs te vispār runājam ja neviens nevienā neklausās es būšu tas arbitrs kas liks savu roku uz likuma sasmejieties visi kopā salašņas un pīcku zēni jums ir tā iespēja šodien izklīst pa mājām un tinaties ellē ratā ar savām balsīm ja jūs nevarat novērtēt manus plivinošos epitetus tad ieskaujieties kaut vai sazīmētajā iesmu valstībā es gribētu jūsu komentāru nokomentēt gar šaursliežu dzelzceļu šorīt viens stacijas perons gāja es viņam iebikstīju sānos un viņš no manas iesmu pagatavošanas bija sev dzīvu cilvēku paciņā attaisījis un es viņam saku ka nebijis tevis te rītparītdien es tev būtu vienu mušu atnesis no visas tavas sklerozes nekas nebija palicis ja teici savus atvadu vārdus ar pēdējā vilciena iekšējām telpām un es viņam arī iebikstīju sānos un sapratu ka nebija viņš nekāds cilvēkēdājs bet gan visparastākais pogcaurums ko nebija nemaz tik viegli atrast ja visi strautiņi uz tevi skatās un es viņam arī ierosinājuma veidā apvaicājos bet tas tikai atgaiņājas un saka nē un nē jā bēt vai jūs bijāt pietiekami lielā iztrūkumā lai par to spriestu no saviem dēkainajiem apartamentiem kad man vien jau bija pa parku sērmuliņu dzenājot sanācis raudiens par visiem tiem sērdieņiem kas izbeidz savas dzīves nesapratuši dīkstāves cenu kad labi iekārtotā saimniecība ir vienīgais radugabals kas tev varētu palīdzēt arī neēdušam palikt pie dzīvības un nesaskarties ar fizioloģiju kas to vien tik gaida lai noniecinātu dvēseles atstāto augmentējumu bet es taču viņam saku ka pa visām ziedu saknēm bija viņš savos izrakumos somnambulu kaut kādu saracis un uz konču papīriņiem viņš man esemesku atsūta lai es viņam nojaucot torni pie durvīm es viņam arī pasaku kā večiņa pasaka saviem čiepstētājiem lai tie visi kā viens tomāta rindā stājas ja vispār grib kaut ko vēl izšķilt savādāk plāni klāsies visām šķiltavu pildspalvām un citiem lupatu lēveriem. pārtraukums translācijā. nē, nu jā viņš jau viss no vienas vietas ar tiem dēstiem nosēts kad viņam ieelpojas par to ārzemju komandējumu es viņam jau uz fizionomijas varu saskatīt visas tās pēdas kas gājuša spāri torņkalna kapiem es viņam saku cilvēk mīļais nu nevar taču noslēpt visu pārdaugavas sastrādāto čupiņu paliekas ar vienas vienīgas tērcītes palīdzību un ja vēl jūs esat no mizansēnas inscinēti tad es jums pateikšu sveika vasara bet mani viņš vispār nepasveicināja izcili pretīgs tipiņš skraida ar galvu kedās saceltu un nevar vien apmierināties ja tam nav viss ampluā vienās driskās es viņam arī saku nāc pasēdi pie mana galdiņa bet viņš tikai ņētak ņētak nu tad arī lai iet uz savu bistro kafejnīcu un lūr tur u muļķenēm vai babļikiem kas man par visu to ir redzētā varā nosēdies kā tāds mielasts pēc piedirstas gultas. |
|
|
Top of Page |
Powered by Sviesta Ciba |